pro+sport

= Ми починаємо розповідь про різні зимові види спорту та видатних спортсменів! =

//Зимовий спорт// - сукупність видів спорту, що проводяться на снігу або на льоду, тобто переважно взимку. Основні зимові види спорту входять у програму Зимових Олімпійських ігор. **Зимові види спорту :** **Сноубординг**
 * Лижні перегони
 * Лижне двоборство
 * Біатлон
 * Стрибки з трампліна
 * Фрістайл
 * Могул
 * Сноубординг
 * Спидрайдинг
 * Сноукайтинг
 * Бобслей
 * Скелетон
 * Фігурне катання
 * Ковзанярський спорт
 * Шорт-трек
 * Хокей із шайбою
 * Хокей з м'ячем
 * Керлінг
 * Буерний спорт
 * Зимовий віндсерфінг
 * Зимовий кайтселинг
 * Ковзанярський спорт
 * Шорт-трек
 * Хокей із шайбою
 * Хокей з м'ячем
 * Керлінг
 * Буерний спорт
 * Зимовий віндсерфінг
 * Зимовий кайтселинг
 * Керлінг
 * Буерний спорт
 * Зимовий віндсерфінг
 * Зимовий кайтселинг
 * Зимовий віндсерфінг
 * Зимовий кайтселинг
 * Зимовий кайтселинг

//Сноубординг// (англ. snowboarding) — вид спорту, що полягає в спуску із засніжених схилів і гір на спеціальному снаряді — сноуборді. Спочатку сноубординг був винятково зимовим видом спорту, але згодом окремі екстремали освоїли його навіть влітку, катаючись на сноуборді на піщаних схилах (сендбординг). Оскільки, часто, катання на сноуборді проходить на непідготовлених схилах і на великих швидкостях, для захисту від травм використовується різноманітна екіпіровка — шоломи, захист суглобів, спини, рук.

В 2006 році створено “Федерацію сноуборду України”, яка є локальною складовою WSF (Всесвітня федерація сноуборду). //__Сноубординг підрозділяється на декілька різновидів__//:
 * Спортивний (Alpine snowboarding) — включає такі дисципліни: бордеркрос, слалом, паралельний слалом, слалом-гігант, паралельний слалом-гігант і супергігант.
 * Фрірайд (Freeride) — вільний спуск по непідготовлених схилах, від досить пологих до найкрутіших.
 * Фрістайл (Freestyle) — спуск по підготовленій трасі з виконанням стрибків і акробатичних трюків. Фрістайл включає ряд дисциплін, зокрема хаф-пайп (half-pipe), біг-ейр (big-air), слоуп-стайл (slope-style) і ін.

Заварзіна Олена //Олена Ігорівна Заварзіна// (нар. 27 травня 1989, Новосибірськ) - російська сноубордистка, яка виступає в паралельному гігантському слаломі, паралельному слаломі і сноубордкросс. Чемпіонка світу, призер юніорських чемпіонатів світу зі сноубордингу. Заслужений майстер спорту. Член олімпійської збірної команди Росії по сноуборду на Олімпіаді у Ванкувері. Особистий тренер Тихомиров Д. В.
 * Джибінг (англ. Jibbing) — це один з видів сноубордингу, який полягає в ковзанні (катанні) на сноуборді по різних фігурах з металу, пластику або дерева, що імітують різні елементи міської архітектури (перила, парапети і пандуси). Це такий стиль, який не вимагає великої площі і кількості снігу для катання

У сноубординг прийшла в 10 років. Спочатку займалася в Біг-ейр, і тільки через рік перейшов у паралельні дисципліни. На кубку світу дебютним для Заварзін став етап в містечку Ландграф (Landgraaf), Голландія, 13 жовтня 2006 року. Також, паралельно кубку світу, Олена бере участь в гонках на етапах кубка Європи. Перші успіхи прийшли в 2008 році, коли Олена стала 3-їй на юніорському чемпіонаті світу та 3-ей і підсумковому заліку кубка Європи. У наступному, 2009 році, Заварзіна вже завоювала срібло юніорського чемпіонату світу в паралельному гіганті (олімпійська дисципліна), і стала 2-ою в кубку Європи. Всього на етапах кубка Європи в 2008 і 2009 роках було здобуто 4 перемоги і ще 5 разів Заварзіна піднімалася на подіум. Сезон 2009-10 виявився кращим у кар'єрі спортсменки. Заварзіна зайняла 8-е місце в підсумковому заліку кубка світу з паралельним видам. У сезоні Олена здобула перемогу на етапі в США (першу в своїй кар'єрі), стала другою на етапі в Канаді. Крім цього була 4-ою на етапі в Москві і 6-ою на етапі в Крайхсберге (Австрія). На Олімпіаді у Ванкувері Заварзіна виступила невдало. Не зумівши кваліфікуватися в 1 / 8 фіналу, в результаті стала 17-ою. Завершила сезон Заварзіна 7 квітня 2010, на чемпіонаті Росії зі сноубордингу в Красноярську, де завоювала свою першу національну нагороду, «срібло» в паралельному слаломі.19 січня 2011 Заварзіна стала чемпіонкою світу в паралельному гігантському слаломі.Наказом Мінспорттуризму РФ від 5 вересня 2011 Альоні Заварзін присвоєно звання «Заслуженого майстра спорту Росії». Фігурне катання //Фігу́рне ката́ння// — зимовий вид спорту, в якому спортсмени переміщуються на ковзанах по льоду з виконанням додаткових елементів, найчастіше під музику. У офіційних змаганнях, як правило розігруються чотири комплекти медалей: у жіночому одиночному катанні, у чоловічому одиночному катанні, у парному фігурному катанню, а також у спортивних танцях на льоду. Фігурне катання входить до програми Зимових Олімпійських ігор.Дуже часто фігуристи беруть участь у різних шоу, на яких їхню майстерність оцінюють не судді, а глядачі. Найстародавніші ковзани були виявлені на березі Південного Буга, неподалеку від Одеси, датовані періодом бронзової доби. Такі ковзани виготовлялися з фаланги передніх ніг коней. Вважається, що батьківщиною фігурного катання є Голландія. Саме там, в XIII — XIV століттях з'явилися перші залізні ковзани. Поява ковзанів нового типу дала могутній поштовх розвитку фігурного катання, яке у той час полягало у вмінні викреслювати на льоду всілякі фігури і зберігати при цьому гарну поставу.Всі обов'язкові фігури були створені у Великобританії. Пояснюється це тим, що саме тут виникли перші клуби ковзанярів (Едінбург, 1742 р.). Тоді ж були розроблені перші офіційні правила змагання.У 1882 р. у Відні відбулося перше в Європі міжнародне змагання. Віденці отримали переконливу перемогу.Найперше видання правил з фігурного катання, що вийшло в Англії, відноситься до 1772 року.Англійський лейтенант артилерії Роберт Джоунз видав «Трактат про катання на ковзанах», в якому описав всі основні відомі на той час фігури.Фігурне катання в Росії було відоме ще з часів Петра I. Російський цар привіз із Європи перші зразки ковзанів. Саме Петро I придумав новий спосіб кріплення ковзанів — прямо до чобіт і створив, таким чином, «протомодель» сьогоднішнього обмундирування фігуристів.У 1838 році в Петербурзі вийшов перший підручник для фігуристів — «Зимові забави і мистецтво бігу на ковзанах». Автором його був Г. М. Паулі — вчитель з гімнастики у військових навчальних закладах Петербургу. Популярність фігурного катання росла, і вже в 1908 році змагання фігуристів вперше були включені до програми літніх Олімпійських ігор в Лондоні.Першими олімпійськими чемпіонами в одиночному катанні в 1908 сталі М. Сайерс (Великобританія), У. Сальхов (Швеція), Панін-Коломенкін (Росія) і спортивна пара А. Хюблер — Г. Бюргер (Німеччина). Фігурне катання на ковзанах увійшло і в програму літніх Олімпійських ігор в Антверпені (1920), згодом воно було представлене на всіх Зимових Олімпійських іграх. Видатних успіхів в олімпійських змаганнях здобули Гилліс Графстрем (Швеція), що завоював 3 золоті і 1 срібну медаль, триразові олімпійські чемпіонки — Соня Хені (Норвегія) і Ірина Родніна (СРСР).На Білій Олімпіаді в Санкт-Моріці (1948) американський фігурист Дикий Баттон провів переворот. Саме з нього у фігурному катанні «прописалися» стрибки в декілька оборотів і інші акробатичні елементи. Баттон майже літав над катком. Нагородою йому стала золота олімпійська медаль в одиночному катанні. Олімпійська першість розігрувалася в одиночному (чоловічому і жіночому) і парному катанні. У 1976 в олімпійську програму були включені спортивні танці на льоду. Чарли Вайт //Ча́рлі Вайт// (англ. Charlie White; *24 жовтня 1987, Блумфілд-Гіллс, Мічіган, США) — американський фігурист, що виступає у танцях на льоду в парі з Меріл Девіс, з якою є переможцями Чемпіонату Чотирьох Континентів з фігурного катання 2009 року, дворазовими чемпіонами США з фігурного катання (2009, 2010), переможцями Фіналу серії Гран-Прі сезону 2009/2010, бронзовими призерами Чемпіонату світу серед юніорів 2006 року. Чарлі почав кататися на ковзанах у 3-річному віці. Тривалий час він доволі успішно поєднував танцювальну кар'єру зі змаганнями в одиночному розряді. У 2006 році він став дев'ятим на юніорському Чемпіонаті США з фігурного катання (у танцях ці ж змагання вони з Меріл виграли). Більш того, до 16 років Чарлі майже професіонально грав у хокейній команді, що навіть брала участь у Чемпіонатах штату Мічіган. Щоправда, після того, як він під час хокейного матчу зламав кісточку, відтак дует Девіс/Вайт вимушений був пропустити майже цілий сезон, Чарлі вирішив зосередитися виключно на фігурному катанні. У сезоні 2008/2009, перемігши на «Skate Canada»—2008 і ставши третіми на «Cup of Russia»—2008, дует уперше в своїй кар'єрі відібрались для участі у Фіналі серії Гран-Прі, де завоювали бронзу. На Чемпіонаті США з фігурного катання 2009 року, вони, за відсутності лідерів Національної Збірної США Белбін/Агосто, стали переможцями турніру. Чемпіонат Чотирьох континентів з фігурного катання 2009 року пара виграла, причому обігравши своїх принципових суперників і товаришів з тренування (обидва дуети працюють в групі Ігоря Шпільбанда та Марини Зуєвої) канадців Верчу/Мойр. А от на світовій першості з фігурного катання 2009 року танцювальний дует Девіс/Вайт опинилися поза п'єдесталом, посівши 4-е місце. Сезон 2009/2010 (олімпійський) став для Меріл Девіс та Чарлі Вайта тріумфальним — вони перемагали на всіх стартах, у яких брали участь — спершу перемогли на 2 етапах серії Гран-Прі «NHK Trophy»—2009 та «Cup of Russia»—2009, потому стали переможцями Фіналу Гран-Прі сезону, були першими на «Nebelhorn Trophy», також удруге поспіль виграли «золото» Національної першості США з фігурного катання. У складі Олімпійської Збірної США в лютому 2010 року Девіс і Вайт боролися за медалі олімпійського турніру танцювальних пар на ХХІ Зимовій Олімпіаді (Ванкувер, Канада). Керлінг //Ке́рлінг// (від англ. curl — завертатися) — олімпійський вид спорту, гра на льоду між двома командами, мета якої розташувати важку гранітну шайбу (камінь) ближче до цілі, ніж шайба команди-супротивника. За своїм принципом гра схожа на боулінг на траві.У керлінг грають дві команди по чотири гравці, які почергово метають гладенькі відполіровані гранітні шайби по крижаній доріжці у напрямку до цілі, відзначеної на доріжці концентричними колами. Два гравці допомагають спрямувати шайбу в потрібну точку за допомогою спеціальних щіток, якими вони натирають лід в напрямку руху шайби. Гра ділиться на енди, в кожному з яких командам нараховуються очки, в залежності від того, скільки своїх шайб виявилися ближче до цілі, ніж найближча шайба команди-супротивника. Гра складна, як технічно, так і стратегічно.Керлінг входить до програми Олімпійських ігор, починаючи з Олімпіади 1998 в Нагано. В 2006 Міжнародний Олімпійський комітет прийняв рішення ретроспективно визнати офіційними змагання з керлінгу, що проводилися в рамках Міжнародного спортивного тижня в 1924. Під час Олімпіади 1932 теж проводився показовий матч із керлінгу між командами США та Канади.Керлінг зародився у Шотландії в добу пізнього середньовіччя. Перша письмова згадка про гру датується 1541 роком. Пітеру Брейгелю старшому належать дві картини від 1565, на яких зображені гравці в керлінг. Шотландці розповсюдили гру в світі, особливо в Канаді, США та в континентальній Європі. Сьогодні в неї грають також у Японії, Кореї, Китаї, Австралії та Новій Зеландії. Організацією змагань із керлінгу опікується Міжнародна федерація керлігу, членом якої є також Федерація керлінгу України.Найголовнішим змаганням світового рівня є Олімпійський турнір із керлінгу, що проводиться раз у чотири роки в рамках Зимових олімпіад. Чемпіонати світу з керлінгу проходить щороку, окремо для чоловіків, жінок та змішаних команд. Мірям Отт

//Мірьям Отт// (нім. Mirjam Ott, 27 січня 1972, Берн) - швейцарська керлінгістці, дворазова срібна призерка Олімпійських ігор (2002, 2006), бронзова призерка чемпіонату світу 2008 року, дворазова чемпіонка Європи (1996, 2008), п'ятикратна чемпіонка Швейцарії (1997, 2004, 2006, 2008, 2009). Мірьям має спільний бізнес з маркетингу і планування подій з колишньою партнеркою по команді Бініей Белі і не вважає себе професійною спортсменкою. Вона випускниця Бернського університету, де навчалася бізнесу та економіці. Отт проживає в швейцарському гірськолижному курорті Флімс, захоплюється боксом, катанням на лижах (бігових і водних) і роликах.



Хокей Хоке́й із ша́йбою — гра на льодовому майданчику, в котрій дві команди намагаються ключками закинути круглу шайбу у ворота суперника, які захищає воротар. Хокей популярний в невеликому ряді країн: передусім у Канаді й США, в Росії, Швеції, Фінляндії, Чехії, Словаччині, Латвії, Білорусі — і входить до програми зимових олімпійських ігор. Проте в цих країнах хокей з шайбою займає положення спорту номер один.У хокей грають на оточеному бортами льодовому майданчику з двома воротами. У кожній із двох команд при грі в повних складах 5 польових гравців та воротар. Ковзанка розділена поперечними лініями: центральною лінією, двома синіми лініями, які позначають зони захисту кожної з команд та лініями воріт. Додаткову розмітку ковзанки складють 5 кіл вкидання шайби: одне в центрі поля, по два в кожній зоні захисту; та воротарська зона біля кожного з воріт. Додаткові 4 точки вкидання розташовані в центральній зоні неподалік від синіх ліній. Вони не обведені колами. В хокеї дозволені довільні заміни в будь-який час гри, тому хокейна команда складається з 20-22 хокеїстів. П'ятірка гравців на майданчику змінюється приблизно через кожну хвилину. Шайба вводиться в гру вкиданням, при якому її виборюють по одному гравцеві кожної з команд, а інші гравці повинні розташовуватися за межами кола вкидання. Вкидання проводиться здебільшого на одній із точок вкидання, але може бути призначенне суддею і в іншому місці. Хокей — контактний жорсткий вид спорту, в якому дозволені силові прийоми. Однак силова гра обмежена правилами, порушення яких карається вилученням. Олександр Овечкін Олександр Михайлович Овечкін (рос. Александр Михайлович Овечкин; народився 17 вересня 1985, Москва, Російська РФСР, СРСР) — російський хокеїст, лівий крайній нападник. Чемпіон світу у складі збірної Росії. Чемпіон світу серед молодіжних команд. Чемпіон Росії з хокею 2005 року у складі московського «Динамо». Капітан команди НХЛ Вашингтон Кепіталс. Народився в спортивній сім'ї. Його батько професіонально займався футболом і грав у футбольному клубі «Динамо» (Москва). Мати ж була баскетболісткою і у складі жіночої збірної Радянського Союзу двічі вигравала Олімпійське золото (Монреаль—1976 і Москва—1980). Тож не дивно, що і Олександр став займатись спортом.У Олександра було два брати, на 13 і 15 років старші за нього. Саме старший з них, Сергій, і привів Сашка в хокейну секцію. Коли Овечкіну було 10, Сергій загинув в автомобільній катастрофі. Хлопцю було складно пережити смерть брата.Через деякий час Олександра було запрошено в хокейну школу московського «Динамо». І вже в 12 років він побив рекорд Павла Буре, закинувши 59 шайб в чемпіонату Москви. В 2000 році Сашко був переведений до дорослої команди. иступи в НХЛ, в команді Вашингтон Кепіталс, Овечкін розпочав одразу після закінчення локауту. І вже в першому поєдинку продемонстрував не випадковість свого обрання під загальним першим номером на драфті: в матчі проти Колумбусу він закинув дві шайби. В цілому перший сезон в заокеанській лізі виявився особисто для гравця дуже вдалим. В 82 поєдинках він набрав 106 очок, з них 52 закинутими шайбами. Лише декільком хокеїстам в історії НХЛ вдавалося в перший же сезон одночасно закидати більше 50 шайб, робити більше 50 пасів і таким чином набирати більше 100 очок. Це також стало найкращим досягненням росіян в НХЛ. Весь сезон Олександр конкурував з черговим «наступним» Сідні Кросбі і таки зумів його випередити на 4 очка. Тож цілком справедливо по закінченню сезону саме Овечкін отримав Колдер Трофі. Але всі ці успіхи не допомогли команді Сашка пробитися до плей-оф, команда посіла передостаннє місце в конференції.Другий рік в команді виявився менш вдалим для хокеїста, оскільки до невдач клубу додалася і не настільки результативна, в порівнянні з першим сезоном, гра самого Олександра. І хоча йому вдалося накидати суперникам 46 шайб і набрати 92 очка, але сезон він закінчив з показником корисності «-19». Найбільш вдалим на сьогодні в кар'єрі Сашка є сезон 2007—2008 років. Йому вдалося стати найкращим бомбардиром та снайпером регулярної першості НХЛ, набравши 112 (65+47) очок. 21 березня в грі проти Атланти, зробивши дубль, Овечкін досяг позначки в 60 забитих за сезон голів, ставши 19-им гравцем в історії ліги, кому це вдавалося.[1] До того ж Овечкін став першим з сезону 1995—1996 років хокеїстом, котрий зміг закинути 60 або більше шайб. Востаннє подібною результативністю відзначалися легендарні Маріо Лемьє та Яромир Ягр. Через чотири дні, 25 березня, Олександр перевершив результат в 60 голів за сезон Деніса Марука, встановивши новий рекорд команди. 3 квітня в матчі проти Кароліни «Велика Вісімка» закинувши 64-у та 65-у шайби в сезоні перевершив результат Люка Робітайла і встановив новий рекорд НХЛ з кількості закинутих лівими нападниками шайб в одному